![Theo Addair](https://www.lacultura.cz/wp-content/uploads/2018/04/Theo-Addair.jpg)
Jeho kniha Muffin a čaj vydaná nakladatelství Yoli, které zpravidla české autory nevydává, se stala bestsellerem. Je příběh skutečný nebo jde o pouhou fikci? Nejen to prozradí jeho autor Theo Addair na Čaji o páté.
Jak ses dostal k psaní?
K téhle vášni mě před několika lety přivedlo hraní RPGčka na www.hocz.org. Tehdy mě napadlo, že mě vlastně baví vymýšlet si scénáře a převádět je do písmenek. Pak už byl jenom krůček k tomu zkusit začít psát věci, které by mě bavilo číst.
Nedávno ti vyšla kniha Muffin a čaj. Mohl bys ji čtenářům trochu představit?
Muffin a čaj je kniha o lásce. O hledání síly k překonání sebe sama. A taky o tom, že když člověk tu sílu někdy nemá, není od věci o někoho se opřít. Z poněkud konkrétnějšího pohledu příběh sleduje rozvíjející se vztah mezi Kitem a Danielem, dvěma spolužáky ze střední školy. Je tedy z povahy věci určený především pro young adult čtenáře, ale už jsem dostal příznivé reakce například od čtenářky důchodového věku (její slova, jinak bych si nedovolil) či od paní učitelky, která knížku doporučovala svým žačkám. Takže věk určitě není překážkou.
Vychází kniha ze skutečnosti nebo jde o fikci?
Kniha je čirá fikce. Ale hodně myšlenek a pocitů vychází ze skutečnosti, ačkoli se nutně nemusely vyskytnout ve stejných souvislostech.
Co tě při její tvorbě inspirovalo? A odkud bereš inspiraci pro své psaní?
Hrozně rád bych tady přiznal něco zajímavého, ale pravdou je, že neumím dát žádnou konkrétní odpověď. Nejspíš beru inspiraci tak nějak ze všeho – ze svého života, z lidí kolem, filmů, knížek. Uvnitř se to všechno promíchá a na konci něco vypadne :) Ale je pravda, že když můžu do děje, řeči postav nebo jejich úvah dát nějaký střípek vlastní zkušenosti, tak to dělám. Mám i při čtení rád takové ty momenty, kdy si řeknu – ha, tohle přesně znám!
Muffin a čaj se řadí do žánru young adult. Věnuješ se i jiným žánrům?
Ano i ne. Muffin je kromě YA i romance. V různě dokončeném stavu mám například i fantasy nebo detektivku. Ale všechny ty příběhy víceméně do young adult literatury spadají.
Jaké jsou tvé spisovatelské plány do budoucna?
Psát! :) Ne, vážně. Poslední měsíc o tom hodně přemýšlím, což je pro mě trochu novinka. Dosavadní psaní u mě probíhalo tak nějak spontánně, a teď do toho přišel všechen ten rozruch kolem Muffina – po pravdě jsem z toho pořád absolutně paf –, různé rozhovory a otázky, a já se začal zamýšlet přesně nad tím. Co psát? Měl bych se držet osvědčené linie? Měl bych dát na to, co ode mě budou lidi očekávat?
Jenže ono by mi to asi stejně nešlo, psát takhle podle chladné úvahy. Takže mi nezbude než doufat, že mám dostatečně víceúčelové čtenáře :)
Které knihy tě v životě nejvíc ovlivnily?
Svým způsobem asi všechny. Ale kdybych se musel vejít do nějakého rozumného počtu, řekněme do tří, tak Harry Potter, Zaklínač a The perks of being a wallflower (česky vyšlo jako Ten, kdo stojí v koutě).
Jakou nejlepší radu, která se týká psaní, jsi v životě dostal?
I ta nejhorší věc, kterou napíšeš, je lepší než ta nejlepší věc, kterou nenapíšeš.
Které knihy by si podle tebe měl přečíst každý?
Ty, které ho baví. Na které má chuť. Já jsem zastáncem toho, že čtení je koníček, zábava, relax. Jasně, nějaká myšlenka by tam uvnitř někde měla být. Ale hlavně by to člověku mělo přinést radost. Ať už mu tu radost přinese složitý filozofický spis, krvavý horor, pohádka nebo sladká letní romance.
Chceš něco vzkázat svým čtenářům?
Že jim všem moc děkuju! A ještě aby chodili po světě s otevřenýma očima, leckdo má možná poblíž někoho, kdo by ocenil aspoň úsměv nebo pár milých slov.
Zdroj fotografie/webstránka autora: vpismenkach.cz
Korektura: K.Ch.