Napsat ve čtyřiceti své životní memoáry vyžaduje kus odvahy. Zejména, když nejste až tak známá osobnost a riskujete, že si vaši knihu nikdo nekoupí, protože vás zkrátka nezná. To byste ale nemohli být Mikoláš Tuček. He? Mikoláš Tuček? A to je, prosím, kdo?, ptají se bezesporu mnozí. Inu, zkusme tohoto renesančního člověka představit výčtem jeho aktivit – moderátor, pařan, novinář, sportovec, sportovní komentátor či cestovatel. Husákova generace však Mikoláše „Tukana“ Tučka zná zejména coby legendárního redaktora herního časopisu Score.
Co když ale čtenář knihy 42: Dělej, co tě baví nehraje počítačové hry, nesleduje blogy o aplikacích ani nefandí Spartě? Zkrátka jde o úplně jinou sociální bublinu? I tak ho pravděpodobně Tučkova bichle svým bezprostředním humorem zcela strhne. Fascinující je totiž zejména autorův styl psaní. Tuček – věrný české literární tradici – text kompiluje z nesčetného množství hrabalovských historek, z nichž odbočuje k dalším historkám. A tak se i čtenář, kterého nezajímá fotbal a kapitolu o něm má tendenci přeskočit, válí smíchy nad historkou, kdy se Tuček v roli redaktora zeptal trenéra české reprezentace, zda si vzal s sebou na tribunu knížku. Nemusíte vědět, co je herní veletrh E3, abyste se zasmáli nad mnohdy neuvěřitelnými trampotami Mikoláše a Bětky v ulicích Los Angeles. A i když Tuček není Gott ani Šafránková, z knihy si zamilujete i jeho početnou rodinu.
Tuček přiznává, že měl fobii z toho, že „toho napíše málo“, a proto do knihy přidal spoustu kapitol, které se do ní zdánlivě nehodí (Zvířata, Knihy…), nicméně ve výsledku se dá kniha krásně přečíst na jeden zátah. Množství kapitol neškodí, právě naopak. Tučkovo dílo se doslova vysmívá „uznávaným celebritám“, jejichž životopisy z pera Dany Čermákové mají mnohdy poloviční rozsah, zatímco Tuček jim svými historkami o tom, jak chlastal na gymplu nebo hrál počítačové hry, vytřel zrak.
Ukázka: „Dobrý den, Mikoláš Tuček, efotbal.cz. Pane trenére, vzal jste si s sebou na turnaj nějakou zajímavou knihu?“ Seděl jsem úplně vzadu a okamžitě mi bylo jasné, že něco není v pořádku. Max Payneův odskok byl rázem speedrun. V artovém filmu by v tuhle chvíli nasadili ultrazpomalený záběr na let mouchy, aby se zdůraznilo, jak MOC se zpomalil čas. Slow motion, se kterým se naprosto celý sál otočil, aby zjistil, kdo položil tuhle debilní otázku, byl ten nejpomalejší, co jsem kdy zažil. Ale hele, Tuček se z toho nepoloží. Kluci vod novin na tohle nejsou zvyklí, ale Karel mě v tom nenechá, pomyslel jsem si naivně. Pan Brückner chvíli zhluboka dýchal, pak se pomalu postavil a zařval: „Tak jestli si někdo myslí, že jsme si sem na EURO přijeli číst, tak je na hodně velkém omylu! Končím tiskovou konferenci!“
Obálka knihy, Zdroj: argo.cz
Více z LaCultury...
19. srpna, 2024 Drak, jenž čeká
Evropský kontinent z východu ohrožuje drtivá moc Byzantské říše. Byzantskému císaři Julianovi se kdysi podařilo udržet polyteismus, a tak se křesťanství ani islám nerozšířily do celého […]
17. srpna, 2024 Orgasmus na Západě aneb Dějiny rozkoše od 16. století do současnosti
Dějiny rozkoše jsou dějinami slasti, individuální, mnohdy nesdělitelné, nepopsatelné, skryté, jindy naopak tabuizované. Dějiny orgasmu jsou ale zároveň kulturním fenoménem, který podléhá […]
16. srpna, 2024 Život na pavoučím vlákně
Prozatím jakýkoli román z pera české spisovatelky Anny Strnadové mi vyrazil dech. Nejinak je to i v případě nového historického díla s názvem „Život na pavoučím vlákně“, jež v roce 2024 […]
14. srpna, 2024 Podvlčí
„V ošklivosti se často skrývá leccos zajímavého, co si zasluhuje opravdu prozkoumat.“– citace z knihy, str. 15 –
Polská publicistka a spisovatelka Martyna Bunda přichází českému […]
29. července, 2024 Dlouhé loučení
„Co z nás bez vzpomínek dělá toho, kým jsme?“
Japonská autorka Kjóko Nakadžima přichází s románem „Dlouhé loučení“, jež už svým názvem naznačuje, jakého nemilého tématu se bude […]
16. června, 2024 Kdo zavraždil malíře fresek?
Florencie, 16. století. Malíř Jacopo da Pontormo je zavražděn pod freskami, na nichž pracoval dlouhých jedenáct let. Na místě činu je nalezeno též obscénní zobrazení Marie Medicejské, […]
14. června, 2024 Zvon v jezeře „Dřina se snáší lépe než zármutek.“
– citace z knihy, str. 13 –
Děvčátka pokřtěná jako Halfrid a Gunhild se narodila od boku dolů srostlá. Nikomu však nebyly přítěží, na rodné usedlosti […]
14. května, 2024 Osmanská banka Poutavý historický román „Osmanská banka“ arménského autora Alexandra Topčjana vyšel již v roce 2008. Českého vydání se mu dostává až dnes díky nakladatelství Argo a rozhodně stojí za […]
19. dubna, 2024 Básnický koncert pro čtyři hlasy Básnická sbírka Čtyři kvartety vypráví o bytí v čase a díky své mnohoznačné a rafinovaně vystavěné kompozici patří k vrcholům světové poezie.
Ve čtyřech vzájemně propojených oddílech – […]
18. dubna, 2024 Možná. Jak bude pokračovat Felixův příběh? Rok 1946. Druhá světová válka konečně skončila. Evropa je v troskách a lidé se snaží uniknout bolestným vzpomínkám. Čtrnáctiletý Felix a jeho přátelé Gabriek a těhotná Anya se rozhodnou […]
27. března, 2024 Pád Númenoru – nejnovější přírůstek knižní sbírky Tolkienova díla Mezi fanoušky fantasy je tvůrce J. R. R. Tolkien považován za jednu z nejvýznamnějších osobností. Těžko byste hledali někoho, kdo neviděl Hobita či Pána prstenů. Skuteční fanoušci je četli […]