Kateřina Tučková je česká spisovatelka, která napsala monumentální knihu s názvem Bílá voda. Autorka na knize pracovala neskutečných deset let! Pátrala v archivech, mluvila s pamětníky a sepsala tak, podle mě, své životní dílo o téměř 700 stranách.
Příběh v knížce se zabývá historií jedné pohraniční vesnice, kam v minulosti proudily davy poutníků, aby viděli zázračnou sošku Panny Marie.
O mnoho let později přijíždí do Bílé Vody Lena, která si zde chce urovnat myšlenky a hlavně utéct před svou minulostí. Je překvapená, že je Bílá voda tak zapomenutá. Klášter je napůl vybydlený, s minimem řeholnic, které vede sestra Evarista. Lena poznává jejich život a rozkrývá tajemství, která se za zdmi kláštera schovávají.
Dozvídáme se o komunistických praktikách, mučení a nasazování na nucené práce. Na těžký život řeholnic. Na pomlouvání, udávání. Nikdo si nemohl být jistý, jestli dotyčný s kterým mluví je přítel či nasazený donašeč. Při některých popisech vám bude opravdu tuhnout krev v žilách. Komunistický režim prostě chtěl, aby se řeholnice vzdaly své víry v Boha a staly se z nich běžné občanky.
Kniha je veledílo. Obsáhlá, podrobná a to je pro mě kámen úrazu. Četla se mi neskutečně těžce. Mnoho informací, skákání z různých období a pohledů několika osob. Přepisy komunikace skrz dopisy. A já se trápila. Opravdu jsem se s příběhem trápila, protože jsem se ztrácela. Přitom jsem se na celý příběh tolik těšila. Na čtení musíte mít opravdu naprostý klid a stoprocentně příběh vnímat, protože jinak vám budou unikat souvislosti a já si chvílemi přišla spíš jako na hodině dějepisu. Upřímně říkám, že dopisy mě číst nebavily. A když jsem se po x stránkách měla vrátit zpátky do příběhu, který byl vyprávěný zase jinou osobu, trvalo mi, než jsem se zase zorientovala.
Myslím si, že v budoucnu si ji klidně přečtu ještě jednou a třeba pochopím další a další souvislosti. Tentokrát pro mě byla ale velikým oříškem.
Ač má recenze není úplně nadšená, přesto vám knížku doporučuji přečíst, protože stojí za to zjistit spousty informací o naší historii.
Knihu vydalo v roce 2022 Nakladatelství Host jako svou 2000. publikaci.
Bílá voda
Více z LaCultury...
9. července, 2024 Člověk s pádnými důvody může svrhnout celé království. Nebo ne?
Osmnáctiletá Mer je posledním žijícím vodomágem na útěku. Jako dítě se dostala do služeb kralevice a na jeho rozkaz vyhledávala studny nepřátel. Bezpáteřní kralevic je pak otrávil, čímž […]
5. června, 2024 Pacanka Klára Elšíková je redaktorka a spisovatelka. Její kniha s názvem Pacanka mě zaujala svou obálkou a anotací.
Kdo je Pacanka? Je to dívka, která se chová jako kluk. A jak se vlastně má […]
9. května, 2024 Tenhle pokoj se nedá sníst Nicol Hochholczerová je slovenská autorka, která svými povídkami sklidila obrovský úspěch. Kniha s názvem Tenhle pokoj se nedá sníst ji vyšvihla do spisovatelských výšin. Alespoň na […]
4. února, 2024 Slzy z jantaru, válka a dvě pruské rodiny, které se snaží přežít První roky války obyvatelé Pruska téměř nepocítili. To se ale změní po neúspěšné německé invazi do Ruska. Když se válka přiblíží, musí dvě rodiny najít způsob, jak se dostat do […]
29. ledna, 2024 Láska v časech nenávisti Láska si nikdy nebere pauzu. Ani když svět zešílí. Jean-Paul Sartre pozval Simone de Beauvoirovou na schůzku a teď čeká sám v kavárně. Henry Miller a Anais Ninová se milují v Paříži a […]
26. ledna, 2024 Muž, který sází borovici blatku, a jiné příběhy Lorenzo maluje výhradně vlaky, trolejbusy a tramvaje, a to nejen na papír. Má je i na teniskách a prý i na trenýrkách. Pavel ve volném čase sází borovice blatky. Kromě toho má vymyšlený […]
7. ledna, 2024 Planeta nám hoří… ale co dál? Po bestselleru Bez loga a Šoková doktrína přichází kanadská aktivistka a novinářka Naomi Klein s další knihou, která má potenciál stát se kultovním počinem alteglobalizačního hnutí. Klein […]
25. listopadu, 2023 Pláňata Spisovatelka Petra Dvořáková má na svém kontě již několik knih a všechny se mi líbily. Zabývá se v nich běžnými rodinnými starostmi, radostmi a životem.
V knize Pláňata je to podobně. […]