Když mi bylo deset, vedla jsem se svým bratrem nekonečný spor o tom, jestli jsou sirky lepší než zapalovač. Vždycky ten svůj zapík prosazoval, protože nezvlhne když ztroskotáte na moři a bude třeba doplavat na opuštěný ostrov. Vydrží mnohem déle než nějaká sirka. Zapálit si cigaretu x-centimetrovým plamenem je velice působivé. Co z toho umí sirky? Dobře, konkrétně z těchto předností žádnou neoplývají, ale mají jiná plus.
Líbí se mi, když můžu škrknout sirkou o krabičku a vyskočí plamínek. Vzduch na chvíli ovládne závan síry a kouře. Je to jako letmé políbení vzpomínky na letní táboráky. Pak zapálím svíčku a roztančený plamínek šepotá a slibuje jako malé dítě než se ustálí a stane se symbolem naděje a harmonie.
Miluju vůni papírových stránek knih a skřípu zuby při zmínkách o elektrických knihovnách. Nedýchnou na vás inkoustovou novotou ani vám ze zažloutlých ohmataných listů nedají pocit, že jste součástí tajemného řetězce, jehož články přenáší starodávný obsah knihy dál. Můžete se jich dotýkat, vnímat složitost jejich vazby z kůže nebo látky, obtahovat kresbu. Můžete majetnicky vrnět slastí, že jste knihu ulovili do své sbírky.
Elektronické knihy jsou praktické. Můžete mít celou knihovnu v malinkaté krabičce. Snadno se s ní cestuje, protože není těžká. Když se vám příběh přestane líbit, smažete ho. Nepadá na něj prach a nezabírá místo. Je takřka ideální. Jen ta forma je mi cizí. Cítím se podřízená okolí, a to mi jaksi nic neříká. Stanu se nedůvěřivá, nevrlá a z hledění na display mě pálí oči.
„Pohádky o půl jedné u rádia jsme poslouchali. A jaké byly! A jací lidé z nás vyrostli!“
Jaromír Nohavica – koncert v Parníku
Znáte je vůbec ještě? Kdoví. Popovým, rockovým ani jiným privátním, moderně orientovaným rozhlasovým stanicím se mluvené příběhy do repertoáru příliš nehodí. Nemají dostatečnou poslechovost. Málokterý člověk si dnes naladí o půl sedmé večer Vltavu, aby si poslech příběh z Četby na pokračování. A proč taky? Co chce si stáhne z internetu a jinak si zapne televizi, protože u toho má i obraz. Jenže příběhy z rádia jsou jiné. Je to jako když jsme byli malí, úplně maličcí caparti a večer nám někdo vyprávěl pohádku. Je to stejně vzácné a vzrušivé. Hlas jednoho člověka se mění a intonuje tak různé postavy, jejich nálady a vaše fantazie kreslí obrazy, které nikdo jiný stvořit nemůže. Nic vám nesugeruje. Rozvíjí vás. Nebo mě určitě. Ráda se natáhnu do křesla a poslouchám. Zavřu oči a je to jako bych sama vytvářela svůj sen. Člověk poslouchající rádio je labužníkem a požitkářem, rád svou duši rozmazluje něčím výjimečným a neuspěchaným.
Jste také staromódní?
Více z LaCultury...
22. října, 2015 Moderní umění v jeskyni Mladí umělci z Ostravska vystavují neobvyklá díla v netradičním prostředí. Do 31. října si můžou návštěvníci Zbrašovských aragonitových jeskyní v Teplicích nad Bečvou prohlédnout výstavu […]
20. října, 2019 Energie skrytá v nerostném bohatství
Jsou kameny opravdu neživou součástí přírody? Dokáží nasávat energii z vesmíru? Už jste někdy v létě sáhli na kámen ležící na slunci? Pak jste si asi právě uvědomili odpověď. Proč by […]
10. března, 2021 Chcete posílit svou imunitu? Když jsem v nabídce nakladatelského domu Grada Publishing zahlédla zlatavou knížku Síla přírodní fermentace, pomyslela jsem v první řadě na mou mámu a její slabost pro kysané zelí a […]
21. srpna, 2010 Jičín – město z pohádky Kdo by neznal Jičín, město, v jehož blízkosti leží dle Večerníčku proslulý les Řáholec, v němž žije se svou rodinou švec Rumcajs? Ale Jičín není jen městem z pohádky Václava Čtvrtka a […]
23. prosince, 2009 Veselé Vánoce a šťastný nový rok 2010! Vážení čtenáři,
jménem celé redakce bych Vám chtěl poděkovat za přízeň, kterou jste nám v roce 2009 věnovali. LaCultura.cz vznikla, je a v brzké budoucnosti bude především studentský […]
22. prosince, 2022 Umíš aspoň Ovčáci čtveráci? Pro někoho, kdo má hudební hluch jako já je tahle otázka dosti nepochopitelná a přece jsem ji často slýchala mezi těmi, kdo pípli, že někdy hráli na klavír. Jestli tedy chcete svým dětem […]
31. prosince, 2016 Chcete na chvíli vypnout? Zkuste kreslení Asi před dvěma lety lidstvo objevilo nový fenomén. Je jím relaxační kreslení a vybarvování antistresových omalovánek. Činnost vhodná pro každého, kdo se potřebuje na chvíli uzavřít ve […]
10. října, 2010 NiceLand přichází s novým albem a předvánoční tour Dva roky po vydání debutu "Little Black Book" nám Michal Motyčka alias NiceLand přichystal další dáreček. Je jím nová deska "God Has Her Ways", na které se producentsky podílel Amák […]
19. ledna, 2023 Jak vypadá práce pro ruskou milionářku? Ruth Millerová se přednedávnem přestěhovala do Londýna, kde chtěla začít nový život. Když se však pokusí vrátit ruské milionářce Eleně Šilkovové její ztracený šátek, ocitne se na místě, […]
25. května, 2017 Zahrajte si v prostředí Magických vikýřů V souladu s koncepcí projektu ORBIS PICTUS PLAY je navržena expozice Magické Vikýře PLAYpro Galerii Malostranské besedy, která potrvá do 30.6.2017. Zkuste vyloudit zvuky pomocí […]
6. července, 2024 Přísně tajné ostudy
Naše historie je plná příběhů, na které nejsou jejich aktéři hrdí. Čím mocnější jsou tito aktéři, tím hlouběji jsou tyto příběhy zastrkané.
Jak moc uvěřil federální ministr vnitra na […]
28. listopadu, 2011 Výstava Fashion Crossroad v Ostravě Víkend nezávislé designové módy se v Ostravě konal podruhé. První ročník se nám představil v květnu tohoto roku na Černé louce a přilákal dva a půl tisíce lidí. Tentokrát se akci podařilo […]
Co o sobě říci? Žiju v malebné krajince Vsetínských Beskyd a snad právě proto mám ráda spoustu věcí, které souvisí s přírodou. Jako skoro všichni Valaši, i já jsem hodně tvrdohlavá a stejně tak přátelská; ráda poznávám nové lidi a zkouším nové věci. V etapách relaxace (od programu motorová myš) pak není nad šálek lahodného maté a dobrou knihu s uchvacujícím příběhem.