Píšete-li knihu jako naštvaný dělník, jehož šéf porušuje zákoník práce, zřejmě se vám dílopodaří. Píšete-li knihu jako znechucený šéf, kterému dělníci rozkrádají fabriku pod rukama, zřejměbudete také úspěšný. V obou případech tam bude jasná motivace, cílová skupina, praktickézkušenosti. Ovšem co v případě, že píšete střídavě z obou úhlů pohledu? Jaroslav Kuboš námv publikaci Lopaty a Vykořisťovatelé ukázal, že to jde.
A jde to tak dobře, že autor nenechal na ani jedné skupině nit suchou, přičemž nestraní jedněm ani druhým. Dost mu v tom pomáhá velká nadsázka, těžká ironie a humor tak černý, že by mohl v Johannesburgu prodávat zeleninu. Zatímco lopaty tráví volný čas s lahváčem u televize, vykořisťovatel nechává o svou vilu pečovat služebnictvo. Zatímco lopaty mezi sebou zásadně nesoutěží, vykořisťovatel likviduje konkurenci ještě dřív, než stačí vzniknout. I když nehrozí, že by kniha byla fádní a schematická, autor do jednotlivých kapitol vždy přidává ještě pohled třetí osoby. Jednou je to vrátný, jindy hrobník či progresivista.
Jak tedy knihu shrnout? Jde o oddechovou blbůstku, anebo se pod povrchem černého humoru skrývá hlubší poselství? Do této úvahy se pouští sám autor, kdy knihu v kůži literárního kritika – ovšemže ironicky – sám posílá k šípku. Možná by nemusel být tak příkrý. Kniha ukazuje, že nic není černobílé a dril některých šéfů mnohdy může pramenit z otřesné zkušenosti s morálkou zaměstnanců. A naopak anarchosyndikalistické choutky dělníků by často vůbec nevznikly, nebýt šéfů, kteří i v jednadvacátém století řídí firmy jako manufaktury v průmyslové Anglii. Text má tedy alespoň potenciál k tomu, aby se příslušníci zájmově protikladných sociálních skupin dokázali alespoň vzájemně pochopit.
Ukázka: A co na to Tolték?(…) Jeden by čekal, že letí za poznáním, že se chtějí něco dozvědět. Ale to je jen zdání. Přijíždějíkritizovat blbečky z pralesa a šířit mezi nimi osvětu. Nic jim není dost dobré. Můj mikrobus nemá pořádnou klimu, natož ledničku s občerstvením. Taky se jim na Toltéka zdám příliš tlustý. Pak se měptají, jestli jsem četl jejich oblíbené knihy o Toltécích. Když je zklamu, nechápou, jak můžu být Tolték anic si o tom nenastudovat. Celou dobu jen kritizují. Pyramidy jsou moc strmé a vůbec nejsouzastíněné, takže se návštěvníci při výstupu šíleně zpotí. Prales je moc hustý. Vepřové s bramborem, obojí super BIO, mi málem hodí na hlavu, vždyť je to plné sacharidů a způsobuje to rakovinu tlustéhostřeva. Oni se, stejně jako staří Toltéci, živí dehydratovaným jídlem výhradně ze stříbrných pytlíků. I tuayahuascu máme příliš slabou, takže je potřeba ji vylepšit olíznutím šípové žáby. Takové množstvíjedu by vyřadilo i zkušeného šamana. Co se potom honí v hlavě jim?
Obálka knihy, Zdroj: hostbrno.cz
Více z LaCultury...
9. července, 2024 Člověk s pádnými důvody může svrhnout celé království. Nebo ne?
Osmnáctiletá Mer je posledním žijícím vodomágem na útěku. Jako dítě se dostala do služeb kralevice a na jeho rozkaz vyhledávala studny nepřátel. Bezpáteřní kralevic je pak otrávil, čímž […]
5. června, 2024 Pacanka Klára Elšíková je redaktorka a spisovatelka. Její kniha s názvem Pacanka mě zaujala svou obálkou a anotací.
Kdo je Pacanka? Je to dívka, která se chová jako kluk. A jak se vlastně má […]
9. května, 2024 Tenhle pokoj se nedá sníst Nicol Hochholczerová je slovenská autorka, která svými povídkami sklidila obrovský úspěch. Kniha s názvem Tenhle pokoj se nedá sníst ji vyšvihla do spisovatelských výšin. Alespoň na […]
4. února, 2024 Slzy z jantaru, válka a dvě pruské rodiny, které se snaží přežít První roky války obyvatelé Pruska téměř nepocítili. To se ale změní po neúspěšné německé invazi do Ruska. Když se válka přiblíží, musí dvě rodiny najít způsob, jak se dostat do […]
29. ledna, 2024 Láska v časech nenávisti Láska si nikdy nebere pauzu. Ani když svět zešílí. Jean-Paul Sartre pozval Simone de Beauvoirovou na schůzku a teď čeká sám v kavárně. Henry Miller a Anais Ninová se milují v Paříži a […]
26. ledna, 2024 Muž, který sází borovici blatku, a jiné příběhy Lorenzo maluje výhradně vlaky, trolejbusy a tramvaje, a to nejen na papír. Má je i na teniskách a prý i na trenýrkách. Pavel ve volném čase sází borovice blatky. Kromě toho má vymyšlený […]
7. ledna, 2024 Planeta nám hoří… ale co dál? Po bestselleru Bez loga a Šoková doktrína přichází kanadská aktivistka a novinářka Naomi Klein s další knihou, která má potenciál stát se kultovním počinem alteglobalizačního hnutí. Klein […]
25. listopadu, 2023 Pláňata Spisovatelka Petra Dvořáková má na svém kontě již několik knih a všechny se mi líbily. Zabývá se v nich běžnými rodinnými starostmi, radostmi a životem.
V knize Pláňata je to podobně. […]