Těžištěm práce Tomáše Bárty je kresba. Malbami na rozměrnějších plátnech se Bárta zabýval občas a prostorové objekty vznikaly pouze při příležitostech výstav. Proces sedimentace, jak Bártův vývoj a „pozvolný pohyb v pomalu rostoucí množině prvků“ nazval kurátor jeho poslední výstavy Jan Zálešák, se tak uskutečňuje zejména skrze kresbu. Či alespoň donedávna tomu tak bylo.
Platilo to ještě před výstavou Softcore v brněnské Fait Gallery. Uskutečnila se na přelomu loňského a letošního roku a Bárta kvůli se na ní dlouho a intenzivně připravoval. Paralelně pracoval na kresbách, malbách a objektech. Díky tomuto „souběžnému vývoji“ ale vznikl nový typ sepětí mezi malbou a kresbou.
Do té doby se plochy jeho kreseb postupně zahušťovaly stále větším množstvím prvků. Náměty k nim Bárta nacházel v rozvráceném urbánním prostoru. Čerpal ze svého archivu nedomyšlených či zanedbaných detailů, dostaveb a druhotných záplat, krátkodobých účelových staveb, architektur bez architektů a „řešení z potřeby“. Vnímal, jak město prorůstá svlačci a grafitti a generuje nové slepé ulice a zóny, které původní strukturu už jen připomínají (Pokud ovšem látka města nebyla utkána pouze sešíváním záplat). Bártovy kresby byly jako spletitá křoviska, jimiž tu a tam prorazily trosky architektonického rozvrhu.
Skrze vyzrálé malby z podzimu loňského roku se více než kdy předtím sžil s estetikou barevných ploch, skvrn a jejich vzájemných vztahů. To poznamenalo i kresby, kterým se tehdy věnoval, a ještě více ty, co vznikly poté. Zatím jsou drobnější, ale přesto oznamují, že došlo k syntéze. Sjednocování kompozic barevnými plochami s sebou náhle přináší i jejich celkové zjednodušení.
Zatím nevíme, jestli je tato „posttraumatická syntéza“ epizodou nebo restartem celého systému. Zajímavá je ovšem právě zóna neujasněnosti. Bártova kresby jsou vždy elegantní, ať již je míra jejich ne/uspořádanosti jakákoliv. Spolu s rostoucí přehledností se zato stává čitelnou vazba k modernismu. V malbách pro Softcore byla zatím nejzřetelnější. V kresbách se zjevovala postupněji. V perspektivě dosavadní Bártovy tvorby je ale také tento příklon možné považovat za součást je fascinace „troskami“, „záplatami“ či prefabrikovanými a opětovně použitými materiály. Bártova tvorba je vlastně koláž z různě nalézaných a poslepovaných podnětů. A jako koláž může rezonovat i s obecnějším pocitem z přítomného stavu naší civilizace.
5. dubna, 2015 Jedová stopa dějinami Při psaní recenze se obvykle soustředím na dílo samotné, někdy přidám i pár slov o autorovi, dojem z knihy je pro mě však rozhodující. U této recenze musím ovšem udělat výjimku. Životopis […]
13. června, 2017 Rock for People přiveze spoustu zahraničních hvězd Festival s dlouhou tradicí a zvučnými jmény ve svém lineupu. I letos se bude konat na tradičním místě, tedy v Hradci Králové, ve Festival parku, jinými slovy na letišti. Na […]
27. července, 2023 Handmade byznys Handmade byznys od Hany Konečné je inspirativní průvodce pro všechny tvůrce, kteří se chtějí ponořit do světa handmade podnikání a vytvořit si úspěšný byznys ze své vášně a kreativity. […]
30. července, 2023 CARNAGE: NAPROSTÝ MASAKR Carnage: Naprostý masakr je komiksový příběh plný napětí, akce a temnoty, který přivádí zpět neohroženého padoucha Carnage, jednoho z nejnebezpečnějších nepřátel Spider-Mana. Tato kniha je […]
18. března, 2013 „Umění zabíjet“ Jak už sám název napovídá, jedná se o skloubení dvou diametrálně odlišných rovin. Na jedné straně se setkáváme s něčím, co v nás evokuje kouzlo, krásu, a na straně druhé je tady pojem, pod […]
22. prosince, 2010 Novoroční filharmonie Tradiční Novoroční koncert, který se koná pod záštitou primátora města Ostravy Ing. Petra Kajnara, připravila Janáčkova filharmonie Ostrava pod taktovkou svého šéfdirigenta Theodore […]
13. září, 2014 Dějiny české servility Jiří Rak je český historik a monarchista. Vloni vydal knihu, v níž chce dokázat, že habsburská monarchie nebyl zase tak špatný režim a že Čechům se zejména za vlády Františka Josefa I. […]
5. listopadu, 2019 Divotvůrce na vlně populární fantasy
Když jsem se před dvěma lety poprvé začetla do příběhu nemotorného ale houževnatého Divotvůrce Kellena, byla jsem nadšená. Příběh byl neokoukaný, zábavný, dobrodružný a měl propracované […]
8. května, 2022 Domek v Irsku Vzpomínáte si na Minu, jejíž svět se rozpadl na kousíčky, které dokázala slepit jedině čokoláda a Chata ve Švýcarsku? Tentokrát se za štěstím vydává její sestra Hannah a z Anglie mizí do […]
27. března, 2009 Čas hlupáků, aneb spočítej si, jak hloupý jsi ty Od 17. března jsme měli i my v Brně možnost zhlédnout kolem pětadvaceti dokumentů v kině Art, na Flédě, ve Starém Pivovaru i na dalších místech v rámci festivalu Jeden svět. A že bylo z […]
18. září, 2011 Zn. Hledám společníky na večer Nechcete trávit další večer sami doma v obývacím pokoji? Pak se vydejte do Divadla ABC, nechte se obklopit rodinou Buendíů a jejich přáteli a prožijte s nimi za jediný večer jejich Sto […]