![Image](https://www.lacultura.cz/wp-content/uploads/2019/03/uploads2Fcard2Fimage2F7749372Fb57b0016-05b5-4665-a061-d7124165f54a-1.jpg2F950x534__filters3Aquality289029-1.jpg)
Symbolický název značí teplotu, při které začíná hořet papír, což odkazuje na hlavní téma a problém románu, a to sice Ameriku, kde jsou knihy všeho druhu trestné a každá nalezená kniha je okamžitě spálena na popel požárnickými jednotkami. Jedním z členů požárnické jednotky 451 je Guy Montag, hlavní protagonista příběhu zapálený pro svou práci, který žije svůj dosud klidný život, ale slet událostí mu postupně pomáhá k prozření, že knihy se mají číst, nikoli pálit.
Kniha, jak by se dalo čekat, obsahuje značný počet filozofických výroků, jimiž čtenáře pozastaví v četbě a donutí k přemýšlení, jestli by zrovna tohle poselství neměl šířit a jestli není tisíckrát lepší a trefnější, než všechna předešlá moudra. Není dlouhá a čte se dobře, což je jedním z důvodů, proč je dobrá i pro nerodilé čtenáře. Taky je díky svému jednoduchému jazyku dobře čitelná jak v češtině, tak v originále, takže se čtení nemusíte bát ani za předpokladu, že nejste vystudováný angličtinář.
Na rozdíl od filmového zpracování z roku 1966 se nová verze necelé léto stará odchyluje od svého knižního základu a sdílí s ním jen velmi málo, což byl dle mého názoru jedním z hlavních kamenů úrazu. Film je sice po vizuální stránce pěkný, ale od toho filmy nesledujeme a kreativita tvůrců zrovna u tak velkého jména, jako je 451 stupňů Fahrenheita, nebyla úplně na místě. Na druhou stranu, pokud chcete jen nakouknout do konceptu Bradburyho světa, abyste si později dle zalíbení přečetli knihu, film vřele doporučuji vzhledem k faktu, že příběh nemá s originálnem mimo jednu scénu společného nic.
trailer, zdroj: www.youtube.com
Kdybych měl hodnotit film, jako samostatné dílo, řekl bych, že Michael B. Jordan byl pro charakter Montaga správnou volbou, ale film potřeboval mnohem víc. Rozuzlení mi přišlo předvídatelné a nezajímavé, a nemyslím si, že film hodnotím záporně kvůli vysokému očekávání, které mohlo být zažehnuto knihou, protože jsem opravdu žádný mistrovský kousek nečekal, ale i přesto jsem byl ohromen, jak nízkou laťku film nasadil.
Jako fanoušek knihy jsem byl po zhlédnutí zklamán a tak jsem se okamžitě pustil do sledování starší verze, abych smyl tu odpornou pachuť filmem vyvolanou. S maximální jistotou, že staré zpracování taky nebude nic extra, jsem byl velmi mile překvapen tím, jak krásně se film s knihou sešel skoro ve všech bodech včetně malých detailů, nicméně na začátku budete muset přetrpět pár zvláštních pokusů o dramatizaci okamžiku, jako například zpomalený záběr pytle s knihami letícího z okna za hlasité hudby.
trailer zpracování z roku 1966 zde
Pokud jste si teď vzpomněli, že zítra potřebujete prezentovat referát týkající se právě této knihy, zhlédnutím tohoto filmu nic nezkazíte, ale dostanete nejlépe za tři, protože, jak se dá čekat, některé věci z knihy se prostě do jednoho filmu nevlezou. Například mi bylo trochu líto, že si film nenašel místo pro Fabera, který měl v knize poměrně zásadní roli v příběhu. Taky vedlejší zápletka ve tvaru hrozící války by filmu přidala o něco lepší atmosféru, ale jak už bylo řečeno, ne všechno se dá do dvou hodin nacpat.
Na závěr bych chtěl všem román i jeho následné zpracování doporučit v tomto pořadí, protože jak víme, jakmile se jednou podíváte na film, už vždycky budete místo knihy číst právě film.